Jernbanen skal skynde sig at levere et læskur til dykker-
-der kæmper i kulden for at hente en bulldozer op.
Det kan være liv eller død.
Stop, Mike!
Og bosætterne har deres egne kampe.
-For pokker! -Både menneskeskabte...
Jeg får stød, eller generatoren brænder sammen.
-...og fra moder naturs hånd. -Vi har vist bjørne igen.
-Jeg har altid geværet. -Stig om bord!
Anchorage... Alaska Railroads hovedkvarter.
Herfra kæmper togene sig mod nord over 800 km spor hver eneste dag.
Kl. 8.00, 15 km nord for bygrænsen.
George, Wanda og Bill ræser gennem vildmarken med deres godstog.
Hvad ved du om de vogne, vi skal hente i Talkeetna?
Vi skal hente fire vogne.
Vi har nogle vigtige læs til Gold Creek-
-hvor de prøver at bjærge den bulldozer, der faldt igennem.
-Hvordan får man den op? -Er der nogen, der venter der?
-Ja. -De må være ved at dø af kulde.
De transporterer 40 ton hejseudstyr til denne sø i Gold Creek.
Bjærgningsfolk skal bruge det til at hejse denne bulldozer op.
Den brast gennem isen, da arbejderne ryddede en vej gennem skoven.
Bulldozeren er en giftig bombe.
Den er fuld af brændstof og olie, og begynder det at lække-
-bliver alt liv i søen ødelagt.
Et privat bjærgningshold skal nu bjærge bulldozeren.
Farley Dean leder indsatsen i Talkeetna.
Uden jernbanen kunne vi ikke få udstyret frem.
Men det kan stadig gå galt.
Vi får det sidste om bord her.
Bjærgningen kan tage op mod en uge.
Og det vil koste 75.000 dollar.
De har lastet udstyret på fladvogne, som godstoget henter.
Det består af to terrængående pistemaskiner-
-og vigtigst: Et læskur, hvor holdet kan krybe i læ for frosten om natten.
Bjærgningsholdet rejser med passagertoget.
Det kører en time før godstoget.
Lad os komme af sted. Skynd jer.
Det er en stor opgave.
Vi skal bjærge en bulldozer på 20 ton op af fem meter vand.
Det er dækket af over en meter is, så det bliver hårdt-
-men det er det fede ved folk her. Vi får det til at fungere.
Passagertoget kører holdet til Gold Creek-
-hvor bulldozeren sidder fast under isen.
Godstoget er lige i hælene på det.
Det ræser til Talkeetna for at hente udstyret og læskuret.
Indtil fragten når frem, er holdet eksponeret-
-og risikerer hypotermi, hvis deres læskur ikke er fremme før solnedgang.
Det er et ræs mod tiden.
Bare vi ikke bliver forsinket, for vi har travlt.
Vi når det.
Det er nok tungt udstyr, så det skal sikres ordentligt.
George og jeg sørger for det på jorden.
Nær Talkeetna, afskåret fra resten af verden i en hytte i skoven-
-bor 67-årige Jim James og hans 61-årige kone Nancy.
Så er vi på den igen.
De er afhængige af jernbanen, som kan være forskellen på liv og død.
Der skal en særlig type menneske til at klare livet her.
Man må udnytte så mange naturressourcer som muligt.
Vi har boet her i godt 20 år nu.
Alle bygningerne er af træ, Jim har fældet.
På det seneste har vi bygget skure til træet, så det forbliver tørt.
Jeg er ved at være træt af at bygge huse til træ.
Vi løber nok tør for træer, før Jim løber tør for ting at gøre.
Det farligste ved at leve uden for samfundet er nok dumhed.
Jeg har gjort nogle dumme ting.
Det dummeste, jeg har gjort, var nok, da jeg skød min hånd af.
Man kan ikke ordne dumt.
Det her er et mobilt savværk, og jeg er vild med det.
Da jeg først fik det, havde jeg to hænder, så jeg måtte tilpasse det.
Den her er fra en gammel snescooter.
Så nu kan jeg bruge min finger, og den giver vidunderlige resultater.
Jeg hader at se et væltet træ gå til spilde.
Jeg kan lide at bygge huse og at lave møbler.
Det holder en væk fra gaderne.
Jeg ved ikke, hvorfor vi skærer træ ud i dag.
Han sagde noget om en entre, men hvem ved?
Jeg følger bare strømmen. Ja, ja...
God så.
Jeg tager bare kanterne for nu.
Start den for mig.
-Hvad er der galt? -Den...
Kan vi fortsætte, til den brænder sammen?
Den giver mig stød, eller generatoren brænder sammen.
For pokker!
Vi skal have en anden sav, ellers går alt det træ til spilde.
Hvis det kan gå galt, gør det.
-Hvad skal vi så gøre? -Du tager til byen og køber en ny.
Jeg ved, at jeg begår fejl, når du sender mig ind efter værktøj.
Og jeg var lige derinde.
Jeg var derinde for et halvt år siden.
Vil du ikke nok køre denne gang?
Fint så. Jeg tager derind og finder en sav.
Uden den får vi intet gjort. Jeg finder styrken til det.
-Du tager vel det første tog sydpå? -Det gør jeg vel.
Jeg vil derned, have det overstået og væk fra de væg-til-væg-idioter.
-Og de synes, at jeg er sær? -Du er lidt sær.
-De er meget sære. -Muligvis.
Jim kan ikke lide at tage ind til byen. Alle irriterer ham.
Det er stressende for ham, og han har altid en pistol på sig.
Jeg ved aldrig, om han trækker den-
-så politiet ringer og fortæller mig, at min mand er i fængsel.
I kan måske ikke se den, men jeg har altid et skydevåben på mig.
Vær nu rar ved de byboere.
-Vi får dig godt frem. -Pas på ham.
Han er krævende.
-Nå, Jim. Hvorhen i dag? -Storbyen.
-Men du skal aflevere dit våben. -Hvad?
Langt ude i Alaskas vildmark er Jim James på vej til byen-
-for første gang i et halvt år.
Men den bevæbnede offgridder har et problem.
Du skal aflevere dit våben.
-Hvorfor skal du pludselig have det? -Sådan er det bare, Jim.
Giv mig det, så lægger jeg det i pengeskabet.
Pas på den.
For et år siden nægtede Jim at give konduktøren sit våben.
Så de måtte sende togbetjenten derhen for at tale med ham.
Jim sover sikkert med den.
Lav nu ikke for meget larm. Vi ses næste gang.
Pas nu på. Din kone bad mig passe på dig.
Længere nede af sporet er godstoget godt på vej nordpå til Talkeetna-
-for at hente bjærgningsudstyret.
Vil I høre noget? Jeg fik en fartbøde i morges.
-Hvor hurtigt kørte du? -103 km/t., hvor man må køre 70.
Hjalp din nummerplade med "Brown Sugar" ikke?
-Nej. -Kunne du ikke tale dig ud af det?
150 km længere fremme er banearbejderne John og formand Mike-
-ude for at sikre, at intet kommer i vejen for toget.
Har du hørt noget om driver?
Jeg går langsomt frem. Det afspores let i høj sne.
Over 100 banearbejdere og et arsenal af særudstyr-
-sørger for, at toget kan køre under de værste forhold.
I dag blæser hårde vinde sne ud på sporene.
Mike og John jager farlige snedriver, der kan afspore godstoget.
Vi har et lille problem her.
Den store drive er faldet ned fra broen.
-Det er værre, end jeg forventede. -Den er mindst 2,5 m.
Og der er nok is nedenunder.
Det skal ordnes, før toget kommer. Sådan er det bare.
Vi må tænke på sikkerheden.
Den store drive er frosset fast på motorvejsbroen.
Men de stærke vinde kan få den til at sprede sig til sporet på få timer-
-så togene kommer i fare.
Jeg må i gang.
John har været banearbejder i over 40 år-
-og han har set meget mere end hans yngre formand Mike.
Jeg startede i 1976. Det var helt andre folk dengang.
Mike har været her omkring 10 år.
Der er sjovt, når de klager over, hvor hårdt det er.
Vi havde intet som det, vi har nu, men alting forandres.
Det klarer du meget godt.
-Det er en god maskine. -Den er bedre end denne maskine.
Ja, jeg kan ikke lide din maskine.
75 km længere nordpå i Ferry...
Den 53-årige offgridder Ron bor alene uden anden hjælp end egne evner.
Velkommen til paradis. Det bliver ikke bedre end det her.
Her er min gård. Jeg har arbejdet på den i over 20 år. Det tager tid.
Her er ikke mange mennesker.
Man må være mentalt indstillet til det. Man skal ville det.
Og det vil de fleste ikke.
Det ser fedt ud, men når de er her, tænker de bare "nej".
Jeg var gift, og da vi blev skilt, var mine piger helt små.
De boede her fuld tid i 10 år.
De kommer og ser til mig en gang imellem.
I dag forbereder han sig på, at hans ældste datter Ashley ankommer.
Jeg har ikke boet herude i lang tid.
Det bringer minder frem.
Jeg er bekymret for min far. Han har dårlig ryg og skranter.
Her er ingen og intet hospital, og han er herude helt alene.
Livet herude kan være hårdt. Det er et af de koldeste steder i staten.
Vi kan komme ned på -50 grader.
Jeg har haft koldbrand i alle fingrene.
Jeg er blevet opereret i ryggen tre gange og i knæet fem gange.
Det kan være meget farligt.
Jeg har ikke prøvet noget sværere end at bo derude sammen med min far.
Det er en helt anden verden, og man lærer meget om sig selv i det liv.
Hvis noget går galt... Og det gør det.
Efter 26 år har Ron lært et par ting om at holde farlige dyr på afstand.
Man skal have et skydevåben.
Man skal have noget, selv hvis det bare larmer.
Alle har deres yndlingskaliber, deres yndlingsvåben.
Jeg har haft et par geværer gennem årene, men det her er min favorit.
Det har en god balance, et godt sigte, og det er let.
Det er et godt gevær, meget nøjagtigt.
Sådan. Så er det klart.
Inde i byen er Jim nået frem til isenkræmmeren.
-Hej, Jim. Hvordan går det? -Hej, jeg klarer det.
Vi skal have en model 77 Stilh-sav-
-og nogle ekstra klinger.
Jeg er som et barn i en slikbutik her.
Det er ikke stressende. Her er ikke så mange idioter.
Undskyld mig.
Er du på udkig efter en ny sav?
Den sav er let at bruge, selv med en hånd.
Det var ikke et uheld med en sav, vel?
Nej, det var dumhed.
Det var nummer 124. Jeg har haft så mange, at jeg måtte nummerere dem.
-Har du lavet armen af dele herfra? -Den her del er herfra.
Det er en metalstang, og det er et stykke plastik.
Remmene kommer fra en gammel rygsæk.
Hængslerne er fra en lænestol.
Er det så armen kan slappe lidt af? Det gode liv.
Den har nok kostet 20 dollar.
Den er ikke så pæn, og børn bliver skræmte-
-som om jeg er Kaptajn Klo.
Har du brug for noget krydsfiner?
-Hvis du kan give mig et godt tilbud. -Lad os se, hvad vi har.
Han siger, at han har et godt tilbud på krydsfiner-
-så måske kan vi se på det til mit næste projekt.
-Skal du bygge en bygning? -Jeg vil overraske min kone.
-Virkelig? -Hun mangler et sted til sin kunst.
Et sted med udsigt, der er lidt mere privat.
Nancy har længe ønsket sig et atelier.
Jeg er vist ret impulsiv i dag.
Nancy går amok, og så bliver hun så glad.
Hun har fundet sig i mig, så nu skal hun have lov at gøre det, hun vil.
-Det lyder som en stor overraskelse. -Ja, hun bliver nok glad.
-Lad os tage det med. -Ja.
Ved motorvejsbroen kæmper Mike og John med driven nær sporet.
Der kommer snart et tog, så vi må skynde os.
Forhåbentlig går det hele glat, så vi er væk, før det kommer.
Stop, Mike!
100 km foran det ræsende godstog fjerner de farlige snedriver-
-der har samlet sig omkring broen og kunne blokere sporene.
Stop, Mike!
En stift er ved at arbejde sig ud.
Det er ikke godt. Stiften arbejder sig ud.
John skal slå til den med hammeren, så den kommer på plads igen.
Lige når det går glat, opstår der problemer. Bare det var det.
-Glem ikke muren. -Jeg tror ikke, at den lader mig.
-Skynder du på mig? -Nej. Det siger du altid til mig.
-Det skal gøres hurtigt. -For du er langsom.
Jeg er ung og hurtig. Du er gammel og langsom.
Du gør det godt.
-Du er meget tæt på muren. -Ja, jeg går ikke tættere på.
Vi får regningen, hvis vi forårsager skader på muren, så vi passer på.
-Det begynder at knibe med tiden. -Hvor er toget?
Det ved jeg ikke, men vi er færdige, så lad os komme væk, før det kommer.
Nede sydpå er Jim nået hjem med passagertoget.
Turen til isenkræmmeren gik meget godt.
Jeg fik det, jeg skulle have, og lidt ekstra.
Men det er rart at være tilbage i skoven.
-Hej, skat. -Hej, søde.
-Hvordan har du det? -Dejligt nu, hvor jeg er hjemme igen.
-Se, hvad jeg har. -Flot.
Nu har vi ingen undskyldninger, og vi har nok at gå i gang med.
Nancy ved ikke, hvad jeg har købt.
Det holder jeg for mig selv indtil videre.
Jeg skal have alt på plads, og så fortæller jeg hende det.
-Hvordan var isenkræmmeren? -Jeg fik styr på et par ting.
-Hvilke ting fik du styr på? -Det tager vi senere. Lad os spise.
30 km sydpå gør Steve og Sawyer klar til en levering ved kanten af sporet.
-i jernbanens særlige køretøj: Tundra-bilen.
Den er læsset med Jims overraske. Alle tre ton.
Det er alt sammen til Jim James.
Der er meget sne på jorden, og sporene er glatte.
Lad os komme i gang.
Med sine særlige hjul, så den kan køre både på spor og veje-
-er tundra-bilen den eneste måde at få leveringer ud i vildmarken.
Lad os komme væk herfra.
Jims krydsfiner burde være fremme på under en time.
Nordpå ved Gold Creek er bjærgningsholdet nået frem.
-Nu må vi bare vente på udstyret. -Farvel.
Toget henter os om en uge, og så er vi færdige.
Seks meter nede i det iskolde vand ligger den fire ton tunge bulldozer-
-der lækker brændstof og olie ud i den rene natur.
Men tiden er knap for den giftige bombe.
Da natten nærmer sig, og deres læskur er langt væk-
-er både liv og lemmer på spil.
Udstyret er på toget. Vi har ikke meget med.
Vi har ikke noget til at holde os varme og tørre.
-Hvornår skal toget komme? -Forhåbentlig inden en time.
60 km længere sydpå-
-er George, Wanda og Bill kun lige ankommet for at hente udstyret.
-Vi henter det her i Talkeetna. -Lad os komme i gang.
Vi sikrer, at kæderne er stramme, og at alt er, som det skal være.
Tjek bremserne derovre.
Se nu det her. Vi kan ikke komme til håndbremsen.
Det er et stort...
Da holdet sikrede udstyret på vognen tidligere-
-kom de til at vikle kæden rundt om håndbremsen, så den er låst.
Forsinkelsen betyder, at de risikerer en nat uden læ.
Det er liv eller død herude.
-Måske kommer toget ikke. -Man ved aldrig.
Med en iskold nat forude er holdets liv på spil.
Vi skal have kæden viklet ud af bremsen, så jeg kan komme til den.
-Forhåbentlig går det. -Skal du bruge en piges hjælp?
-Lad mig vise dig hvordan. -Jeg behøver ingen pige.
Tænk, at en simpel afhentning kan tage så længe.
Med den slags ved man aldrig, hvad der sker, før man ser det.
-Og der er endnu et kritisk problem. -Det stikker noget ud.
-De har virkelig trådt i den. -Det hænger også ud her.
Intet må hænge ud over enden.
Det hænger både udenfor, og det er for bredt.
Det skal ordnes.
For at beskytte læsset må de samle toget om-
-så udstyret er mellem to tomme fladvogne.
Bak bare. Fem vogne.
Jeg bakker.
De bevæger sig.
Vi kommer til en krog.
40-08. En mere.
Tre meter. 40-08. Sådan.
Jeg er fri.
Det har nu taget to timer at hente to vogne.
Forhåbentlig går det glat nu, men hvem ved, hvad der kommer?
Det samme kan ske ved Gold Creek.
-Bill... to timer forsinket. -Det er godt nok noget bras.
-Det var ikke din fejl. -Nej?
-Læsset hang ud over... -Og det skulle være tjekket.
-Al den forsinkelse. -Lad os komme videre.
Kl. 15 er bjærgningsholdets udstyr endelig med toget-
-så de kører nordpå til Gold Creek.
Men så når de et sted med nedsat hastighed.
På grund af risiko for kollision må det brede læs langsomt over broen.
Der er kun få centimeter at gøre godt med, men Bill kommer over.
Men farten betyder bare større forsinkelse.
Bare det var den sidste forsinkelse før Gold Creek.
Vi er så langt bagefter, at vi ikke har mere tid at give af.
Modtaget. God tur.
Alle forsinkelserne betyder ny fare.
Da passagertoget er på vej tilbage, og godstoget kører nordpå-
-er de nu på kollisionskurs.
Visse steder er der sidespor, så togene kan passere hinanden.
Men på grund af snefygningen kan sporskiftet være frosset fast.
Nord for Talkeetna får Mike at vide, at det er hans holds opgave-
-at sørge for, at de to tog kommer sikkert forbi hinanden.
-Hvad så? -Vi skal have sporskiftene renset.
Vi skal sørge for det, før de kommer.
Godt så.
Der er en voldsom storm på vej, og skiftene skal renses, før de kommer.
Hvis der er sne i skiftet, kan det afspore et tog.
Der er altid risiko for uheld.
Da to tog er på vej i hver sin retning-
-må holdet skynde sig til sporskiftet 15 km sydpå.
Når skiftet er renset, så det er sikkert-
-må de skynde sig tilbage, for at komme væk fra sporene.
Vi lægger planer hver morgen. 99% af tiden ændrer de sig.
Det var uventet, men jeg burde vide bedre end at lægge faste planer.
Mike har tilkaldt Kyle, så de kan få det overstået hurtigt.
-Hej, Kyle. -Har I brug for hjælp?
Godt, du er kommet. Vi skal hurtigt ind og ud.
Super.
Dybt inde i bjørneland længere nordpå er Rons datter Ashley lige ankommet.
-Hej. -Hej.
Farvel.
-Hvordan har du haft det, far? -Helt fint.
Nu er du hjemme i paradis.
-Kan du huske bakken her? -Ja, hvordan gør du det hver dag?
Man vænner sig til det.
Det er godt at være her og se dig.
Hvad er det?
Hold da fast.
Sikket rod.
Sådan så det ikke ud for en time siden.
-Vi har vist bjørne igen. -Hold da fast.
I Ferry, dybt inde i bjørneland, er Ashley på besøg hos sin far-
-offgridder Ron Hudson.
Vi har vist bjørne igen.
-Din grill er væltet. -Det er helt sikkert en bjørn.
Den kunne sikkert lugte fedtet.
-Gjorde du den ren? -Ja.
Den er ren, men man kan ikke få det hele af.
Tag fat derovre.
Som børn ude i vildnisset var søstrene altid bange for bjørne.
Hver gang jeg går forbi det bjørnetæppe, husker jeg-
-da vi sad på sofaen, og du fortalte mig, at bjørnen stirrede på os-
-og jeg var skræmt fra vid og sans.
Den ledte efter en vej ind. For den var ved det vindue og så herovre.
Jeg ved ikke, hvor mange dage det fortsatte. To-tre dage.
-Jeg vil ikke spises af en bjørn. -Man forbereder sig på alt.
Det er ikke så slemt.
Hvis bjørnen ikke giver op, har jeg altid geværet.
For offgriddere i Alaska bliver alle problemer løst på unik vis.
Ron har ikke tænkt sig at flytte væk, så han må improvisere.
Hvis vi lægger dem der, kan vi hive dem op igen.
Her har været bjørne før, så vi skal være klar.
For den kommer nok tilbage.
Lige her.
Fordel dem godt.
Bjørne-brættet er bare krydsfiner med lange søm i.
Når bjørnen mærker dem, prøver den et andet sted eller går sin vej.
Vi må hellere få det op. Vi skruer det fast på væggen.
Pas på sømmene.
Lad os tage det her.
-Det ser godt ud. -Ja, det virker forhåbentligt.
Læg det her på jorden, men glem ikke, at det er der, så du træder på det.
Det skal nok fungere. Perfekt.
Når man bor så langt væk som her, er bjørne bare en kendsgerning.
Har man den rette viden, hvilket man får med tiden-
-kan man overleve.
Er man ikke opmærksom, så kommer man til skade.
Jeg beder ham hele tiden om at flytte, men det er hans hjem.
Han er som en stædig bjørn.
Men hvis nogen kan klare det, er det ham. Han er en hård hund.
Sydpå skynder Mike og holdet sig for at rense et frossent sporskifte.
Da to tog nærmer sig fra hver sin retning-
-er de under pres for at sikre, at togene kan passere hinanden.
Der er to tog på vej, så vi skal have det her renset-
-og vi skal komme af vejen.
Sneen samler sig. Selv let sne presses sammen til is.
Det kommer ind i skiftet, så det ikke rokker sig.
Det er fuld af sne her.
Det kan se perfekt ud, men den mindste sten kan standse det.
Vi må sørge for, at det er helt rent.
-Kyle er god. -Jeg kan lide det.
Jeg redder jer igen.
-Vi gjorde det samme for dig. -Det ved jeg.
-Ikke jeg. -Tak, mand.
-Tester du det? -Giv plads.
Endnu et sikkert sporskifte.
Vi har kun få minutter til at komme væk.
-Kan vi ikke køre hurtigere? -Jeg kan ikke.
Jeg mener bare, at vi er fanget mellem to tog.
Det hjælper ikke at afspore. Så får du tæsk.
-Det ville ikke være første gang. -Det ved jeg.
Alaskas jernbane består kun af et spor.
Der er meget få steder som dette, hvor tog kan passere hinanden.
275 m igen.
Det ene tog kører ind på sidesporet, og det andet kører forbi.
Nogen skal stå af og skifte spor manuelt.
Skidt kan give problemer.
Det er vigtigt, at vi holder dem rene og smørrede, så alt går glat.
Passeringen har forsinket godstoget yderligere.
Da temperaturen daler hurtigt, løber bjærgningsholdet snart tør for tid.
Mødet lagde ti minutter mere oveni.
Hvis du kan indhente et par minutter her og der, bliver jeg glad.
De gennemgår forsinkelser med en tættekam.
Nede sydpå kæmper Jim og Nancy sig frem mod sporet-
-for at møde tundra-bilen med overraskelsen til Nancy.
-Vil du ikke sige, hvad det er? -Der er meget, jeg ikke siger.
Sagde jeg alt, ville du vide det samme som jeg.
-Der er tundra-bilen. -Det var også på tide.
-Hvad har den bagi? -En helt ny snescooter!
-Nej... -Det var bare for sjov.
-Hej. -Hej, hvordan går det?
-Rigtig godt. Og jer? -Hvordan går det Jim?
-Godt at se jer igen. -Hej, Mitch.
Hvem skal have alt det krydsfiner?
Vil du have et atelier?
-Mener du det? -Gravalvorligt. Det kræver lidt.
-Men det bliver godt. -Jeg begynder at græde.
Vi har lidt travlt her og vejret er slemt, så vi læsser det af-
-hvor I vil have det, og så må vi af sted.
Stabl det bare her.
Pas på, at det ikke forskyder sig.
Det går lidt langsomt med alt den sne.
-Vi ses næste gang. -God aften.
Vi kører.
Det er en fin gave, Jim har købt.
Men det bliver hårdt bare at få krydsfineren op til huset.
Jeg prøver at få den i gang.
Så...
Jeg kan ikke skubbe den hjem.
Vi må vente, til forholdene er bedre.
Det er ikke koldt nok, så det klistrer til skiene. Det går ikke.
Intet er let herude.
Vi må nok kører 35 gange for at få det hele op til huset.
Det bliver hårdt arbejde.
Jim og Nancy må vente flere dage på, at vejret bliver bedre.
Men da der ingen er i nærheden, er der ingen fare for tyveri.
Tre timer forsinket...
...ankommer Bill, Wanda og George endelig med udstyret og læskuret.
Vi ankommer til Gold Creek nu. Forhåbentligt går det glat.
-Bare nogen venter på os. -Jeg kan se nogen deroppe.
Vi har lige hørt toget, og der er det.
Se der.
Det er fint. 40-08. Og stop.
-Hvordan går det? -Godt, tak.
Vi havde nogle vognproblemer i Talkeetna...
Sådan går det i Talkeetna.
-Har I det hele? -Ja, det ser godt ud.
-Vi har ikke mistet noget? -I er de eneste i byen. Tak.
Vi er tre timer forsinket, men man kan ikke beregne den slags perfekt.
De kom, læssede af og kørte. De kan deres kram.
Jeg er så glad for at være her, så vi kan få bæstet op.
Læskuret giver holdet den livsvigtige beskyttelse i nattefrosten her.
-Nu kan de bjærge bulldozeren. -Det var det.
Det har været ret vildt. Har I haft sådan en dag før?
Og det skulle komme fra dig?
Det tager Jim og Nancy tre dage at flytte krydsfineren-
-de 2,5 km til gården.
Det er så spændende.
Af med det.
-Det er lettere end at læsse på. -Ja, tyngdekraften hjælper jo til.
Alt krydsfineren er på plads. Jeg har fire stakke.
Nancy bliver glad for at få sit eget værelse til sin kunst-
-hvor jeg aldrig kommer. Det er hendes område.
Det havde jeg ikke forventet de næste par år.
Det var en stor overraskelse at få sådan en gave.
Krydsfiner til en kvinde... Jeg er bjergkvinde.
Efter de har vandret 27 km ind fra Gold Creek-
-har bjærgningsholdet slået lejr på den frosne sø.
Vi har fundet bulldozeren.
Nede i det lille hul her ligger der en 20 ton tung bulldozer.
Jeg dykker ned og sætter et kabel på den og får den op.
Vandet er kun lige over frysepunktet, så det er farligt at bjærge den.
Miljøkatastrofen er afværget, da holdet har renset området-
-og trækker den bjærgede bulldozer til banen, hvor den bliver samlet op.
Trine Nørgaard www.btistudios.com